Det var en gang en ung prins som bodde i et praktfullt slott
i et land langt borte.
Selv om han hadde alt det hjertet kunne begjære
var prinsen bortskjemt, egoistisk og slem.
Men en mørk vinternatt
kom det en gammel tiggerkone til slottet.
Hun tilbød ham en rose
som vederlag for ly mot den bitre kulden utenfor.
Frastøtt av hennes uhyggelige utseende,
Io prinsen bare hånlig av gaven hennes
og viste den gamle kona bort.
Hun ga ham da det råd aldri å la seg lure av utseende,
for skjønnhet, sa hun, den kommer innenfra.
Og da han avviste henne igjen, smeltet konas heslige utseende bort,
og hun ble til en vakker ung kvinne.
Prinsen ba om tilgivelse, men det var for sent,
for hun hadde sett at det ikke fantes kjærlighet i hans hjerte.
Som straff
skapte hun ham om til et avskyelig udyr,
og kastet en trolldom over slottet og alle som bodde i det.
Skamfull over sitt fryktinngytende utseende
lukket Udyret seg inn i slottet sitt
med et trollspeil som eneste vindu mot verden utenfor.
Rosen hun hadde tilbudt ham
var i virkeligheten en fortryllet rose
som ville blomstre helt til den dagen han fylte 21 år.
Hvis han kunne lære å elske en kvinne
og fortjene hennes kjærlighet i retur før det siste kronbladet falt,
ville trolldommen bli brutt.
Hvis ikke, ville han bli dømt til
å være et udyr i all evighet.
Etter som årene gikk,
sank han ned i fortvilelse og mistet alt håp,
for hvem kunne noensinne elske et udyr?
Lille by Hva vil dagen bringe?
Blir den slik som den var i går?
Lille by Dine enkle menn'sker
Stemmer gjerne i...
Se, der går baker'n med sitt brett som alltid
Det er en evig karusell
Går på jobb og rusler hjem
Her vet alle hvem er hvem
l provinsen her hos oss
- God morgen, Belle. - God morgen, monsieur.
- Hvor skal du? - Til bokhandelen.
Jeg er nettopp ferdig med en praktfull historie
- om en bønnestengel, en kjempe og... - Det er fint.
Marie, baguettene! Skynd deg!
Det er no' meget rart ved piken
Hun går som oftest for seg selv
Og som alle vel kan se
Kan hun virke litt distré
Ja, så ulik alle andre er hun, Belle
- Bonjour - God dag
Hva med familien?
- Bonjour - God dag
Og med deg selv?
Må ha seks egg
Det koster penger
Så menn er denne by'n provinsiell
- Belle. - God morgen.
Jeg kommer for å levere boken jeg lånte.
Ferdig allerede?
Jeg kunne ikke legge den fra meg. Har du fått noen nye?
lkke siden i går.
Det gjør ikke noe. Jeg låner denne.
Den der? Men den har du jo lest to ganger?
Det er favorittboken min.
Fjerne steder, dristige sverdkamper, magisk trolldom, en prins i forkledning.
Hvis du liker den så godt, er den din.
- Men... - Jeg insisterer.
Vel, takk. Tusen takk.
Ja, denne piken er da høyst merkverdig
Mon tro hun føler seg helt vel
Men hun virker veldig klok
Og med nesa dypt i en bok
Hvilken gåte for oss alle er hun, Belle
Her, fantasi og spenning
Om vi holder ut
Så får vi se
Hun har ikke møtt Prins Charming
For det gjør hun ikke
Før på side sekstitre
Stopp!
Det er'ke rart hun heter Belle, den skjønne
En ung og vakker mademoiselle
Hun er noe for seg selv
Simpelthen litt spesiell
Så forskjellig fra oss andre er hun, Belle
Ja, så ulik alle andre er hun, Belle
Du bommer aldri du, Gaston.
Du er verdens beste jeger!
- Jeg vet det. - lkke et udyr i verden
har en sjanse mot deg.
- lngen jenter heller. - Det er sant, LeFou.
Og jeg har øynene på den der.
- Datteren til oppfinneren? - Det stemmer.
- Den heldige jeg skal gifte meg med. - Men hun er...
- Den vakreste jenta i byen. - Ja, men...
Det betyr at hun er best.
- Og fortjener ikke jeg det beste? - Selvsagt gjør du det.
Den piken vil jeg gjerne fri til, si til:
Du skal bli min i denne kveld
Her i by'n er det kun jeg
Som er like pen som deg
Så jeg tror nok atjeg gifter meg med Belle
Se der, der går'n,
Er'n ikke deilig?
Monsieur Gaston
Vi faller dønn
Mitt hjerte slår
Jeg mister pusten
Han er så stor, mørk, sterk og kjempeskjønn!
- Bonjour - God dag
- Er dette bacon? - Så herlig frukt
- Litt ost - Ti fot
- Unnskyld - Ja, den er god
- Så slipp meg da frem - Ditt brød er surt
- Og fisken lukter - Gå hjem og steik'n
Jeg vil no' mer enn dette småbyliv
Det skal nok vise seg at Belle blir min
Se, der går Belle i sine egne tanker
Hun er en gåte, mademoiselle
Og det erjo synd og skam
At hun ikke elsker ham
Men hun er en artig jente, Belle
Ja, en fin og artig jente, Belle
En skjønnhet og et sjarmtroll
Er Belle
- Hallo, Belle. - Bonjour, Gaston.
Kan jeg få boken min?
Hvordan kan du lese dette? Det er jo ingen bilder.
Noen bruker fantasien.
Det er på tide du får hodet opp fra bøkene
og begynner å bry deg om viktigere ting.
Som meg.
Hele byen snakker om det.
En dame burde ikke lese.
Snart begynner hun å få ideer og tanker.
Du er avgjort antikvert, Gaston.
Tusen takk, Belle.
Hva om du og jeg tar en tur på vertshuset
og ser på trofeene mine?
- Hva feiler det henne? - Hun er helsprø.
Han er helskjønn.
Jeg kan ikke, Gaston, jeg må hjem til faren min.
Farvel.
Den gamle tullingen. Han trenger all hjelp han kan få.
lkke snakk slik om faren min.
Nei! lkke snakk slik om faren hennes.
Faren min er ikke sprø. Han er genial.
- Pappa? - Hvordan i all verden hendte det?
- Søren og! - Alt i orden, pappa?
Jeg orker ikke mer av denne haugen med skrap.
- Det sier du alltid. - Denne gangen mener jeg det.
Jeg får aldri denne dumme innretningen til å virke!
Jo da. Og du vinner førstepremie på utstillingen i morgen.
Og blir en verdensberømt oppfinner.
Tror du virkelig det?
Har jeg alltid gjort.
Hva venter vi på da? Jeg fikser denne på et øyeblikk.
Gi meg den... Kalvbeinte betvingeren der.
Hadde du en fin tur på byen i dag?
Jeg fikk en ny bok.
Synes du jeg er rar, pappa?
Min datter? Rar?
Hvordan kan du si noe sånt?
Jeg vet ikke. Jeg er bare ikke sikker på om jeg passer inn her.
Jeg har ingen jeg kan snakke med.
Hva med denne Gaston? Han er en kjekk kar.
Ja, han er kjekk, og grov og innbilsk og...
Han er ikke noe for meg.
lkke tenk på det.
For denne oppfinnelsen blir starten på et nytt liv for oss.
Det var det. Nå skal vi prøve.
- Den virker! - Gjør den?
- Ja! - Du klarte det.
Du klarte det!
Hent hesten, jente. Jeg skal på utstillingen!
Ha det, pappa. Lykke til.
Farvel, Belle. Ta vare på deg selv mens jeg er borte.
Vi skulle ha vært der nå.
Kanskje vi har glemt å ta av.
Vi burde vel ha tatt... Vent litt.
Nei. Vi tar denne veien.
Kom igjen, Philippe, det er en snarvei. Vi er der om et øyeblikk.
Dette kan ikke stemme. Hvor har du ført oss, Philippe?
Det er best vi snur.
Ptro, gutt. Rolig, Philippe.
Se opp! Nei!
Ptro!
Ptro, gutt!
Bakover!
Flink gutt. Det var bra, det... Bakover!
Rolig nå.
Rolig. Nei, Philippe!
Philippe?
Hjelp! Er det noen der?
Hjelp!
Hallo?
Hallo!
Stakkaren må ha gått seg vill i skogen.
Vær stille. Kanskje han går sin vei.
Er det noen der?
lkke et ord, Lymiere.
Jeg vil nødig trenge meg på, men jeg har mistet hesten min
og trenger et sted å sove i natt.
Vær så snill, Kloksworth.
Selvsagt, monsieur, du er velkommen her.
Hvem sa det?
Her borte.
- Hvor? - Hallo.
Ufattelig!
Nå har du gjort det, Lymiere.
Strålende. Helt toppers.
- Hvordan er dette mulig? - Sett meg ned.
Hold opp! Hold opp, sier jeg!
Lukk det med en gang!
- Må jeg be? - Unnskyld?
Jeg har bare aldri sett en klokke som...
Du er klissvåt, monsieur.
Kom og varm deg foran peisen.
- Takk. - Nei, nei!
Du vet hva herren gjør hvis han finner ham her.
Jeg forlanger at du stopper der.
Nei. lkke stolen til herren.
Dette hender ikke.
Hallo der, gutt.
- For en service. - Ja vel.
Dette har gått for langt. Jeg er sjefen her...
Vil du ha en kopp te? Det varmer deg opp på et øyeblikk.
Nei. lngen te!
Barten hans kiler, mamma.
Hallo.
Det er en fremmed her.
La meg forklare, herre. Mannen gikk seg vill i skogen.
Han var kald og våt, så...
Jeg vil gjerne benytte anledningen til å si
at jeg var imot dette. Det er hans feil.
Jeg prøvde å stoppe dem. Hørte de på meg? Nei, nei...
Hvem er du? Hva gjør du her?
Jeg gikk meg vill i skogen, og...
Du er ikke velkommen her!
Beklager.
- Hva stirrer du på? - lkke noe.
Har du kommet hit for å stirre på Udyret?
Jeg mente ikke noe galt! Jeg trengte bare et sted å være.
- Jeg skal gi deg et sted å være! - Nei, vær så snill!
Belle kommer til å bli temmelig overrasket, ikke sant, Gaston?
Jepp, dette er lykkedagen hennes.
Jeg vil takke alle for at dere kom til bryllupet mitt.
Først får jeg vel gå inn og fri til jenta.
Og LeFou, når Belle og jeg kommer ut den døra...
Jeg vet det. Da begynner vi å spille!
- lkke ennå. - Unnskyld.
Gaston, for en hyggelig overraskelse.
lkke sant? Jeg er full av overraskelser.
Det finnes ikke ei jente i denne byen
som ikke skulle ønske hun var i dine sko.
Dette er dagen...
Dette er dagen da dine drømmer går i oppfyllelse.
Hva vet du om drømmene mine?
Masse! Hør her. Tenk deg dette.
En gammel jakthytte og dagens bytte fresende på varmen,
mens min lille kone masserer føttene mine
og de små leker på golvet med hundene.
- Vi skal ha seks eller sju. - Hunder?
Nei, Belle.
- Staute gutter som meg. - Tenke seg til.
Vet du hvem den lille kona er?
- La meg gjette. - Du, Belle.
Gaston, jeg er målløs.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
- Si at du gifter deg med meg. - Beklager, Gaston, men...
Jeg fortjener deg bare ikke!
Hvordan gikk det?
Belle skal bli kona mi.
Tvil ikke på det.
Hårsår.
Har han gått?
Hørt på maken? Han fridde til meg.
Meg, kona til den grove, tanketomme...
Madame Gaston
Jeg syns jeg så det
Madame Gaston
Hans lille viv
Nei, den gang ei, jeg sverger på det
Jeg vil no' mer enn dette småbyliv
Jeg må ha luft Jeg må ha rom for drømmer
Nei, ikke slave som en trell
Og så sant mitt navn er Belle
Om en mann blir aktuell
Så er dette no'jeg avgjør selv
Philippe! Hva gjør du her? Hvor er pappa?
Hvor er han, Philippe? Hva skjedde?
Vi må finne ham. Du må ta meg med til ham.
Hva er dette for et sted?
Rolig, Philippe.
Rolig.
Pappa!
Kunne ikke holde tett, kunne vi vel?
Måtte bare be ham bli?
Servere te, sitte i herrens stol. Klappe hunden.
Jeg forsøkte å være gjestfri.
Hallo?
Er det noen her?
Hallo?
Pappa?
Er du her?
Mamma, det er ei jente på slottet.
lkke finn på slike ville historier, Skipp.
Men jeg så henne, mamma.
- lkke et ord til. Opp i balja. - Men... Hva?
Jeg så ei jente her på slottet.
Det var det jeg sa.
Uansvarlige, holdningsløse, tunghørte, løsmunnete...
Pappa?
Så du det?
- Det er ei jente. - Jeg vet det.
Skjønner du ikke? Det er henne. Jenta vi har ventet på.
- Hun er her for å heve trolldommen. - Vent nå litt.
Pappa?
Hallo? Er det noen her?
Vent! Jeg leter etter faren min. Jeg...
Det var merkelig. Jeg var sikker på at det var noen.
Er det noen her?
- Belle? - Pappa!
Hvordan fant du meg?
Hendene dine er som is. Vi må få deg ut herfra.
Du må gå herfra, Belle.
Hvem har gjort dette?
lngen tid til å forklare. Du må gå. Nå!
- Jeg går ikke fra deg. - Hva gjør du her?
Løp, Belle!
- Hvem er der? Hvem er du? - Herren av dette slottet.
Jeg skal hente faren min.
Slipp ham ut. Ser du ikke at han er syk?
Da burde han ikke ha kommet hit!
Men han kan dø. Jeg gjør hva som helst.
Det er ingenting du kan gjøre. Han er min fange.
Det må da være noe jeg kan...
Vent!
- Ta meg i stedet. - Deg?
Vil du ta hans plass?
Nei, Belle! Du vet ikke hva du gjør!
Hvis jeg gjør det, lar du ham gå?
Ja. Men du må love å bli her for alltid.
Kom inn i lyset.
Nei, Belle! Du får ikke lov til dette!
- Du har mitt ord. - Godt.
Nei, Belle, hør på meg. Jeg er gammel. Jeg har levd mitt liv.
Vent.
- Belle! - Vent.
Nei! Skån datteren min. Vær så snill!
Hun angår deg ikke lenger. Bring ham til landsbyen.
Slipp meg ut. Vær så snill!
Slipp meg ut! Vær så snill!
- Herre? - Hva er det?
Siden jenta skal være hos oss en stund,
tenkte jeg kanskje du ville tilby henne et mer komfortabelt rom.
Eller kanskje ikke.
Du lot meg ikke engang ta farvel.
Jeg får aldri se ham igjen.
Jeg fikk ikke sagt farvel.
Jeg skal vise deg rommet ditt.
Rommet mitt? Men jeg trodde...
Vil du bli her i tårnet?
- Nei. - Så følg meg da.
Si noe til henne.
Jeg håper du trives her.
Slottet er ditt hjem nå,
så du kan gå hvor du vil, unntatt vestfløyen.
- Hva er i vest... - Det er forbudt!
Hvis du trenger noe, hjelper tjenerne mine deg.
lnviter henne på middag.
Du skal spise middag med meg. Det er ikke et spørsmål!
Hvem tror hun at hun er?
Den jenta tøyser med feil mann.
- lngen sier nei til Gaston. - Det stemmer.
Avvist. Vraket. Offentlig ydmyket.
Det er mer enn jeg kan tåle.
- Mer øl? - Hvorfor det? lngenting hjelper.
- Jeg er vanæret. - Hvem, du? Aldri.
Du må ta deg sammen, Gaston.
Jøss, det er stusslig å se deg, Gaston
Trodde du tålte en trøkk
Gutta misunner deg alle, Gaston
Selv når du vasser i møkk
Det er ingen i by'n de ser opp til som deg
Du er barsking og tøff og brutal
lngen er fryktet og elsket som deg
Og de ser deg
Som sitt ideal
lngen smukk som Gaston
Slår en hook som Gaston
lngen er vel rundt nakken så tjukk som Gaston
Det er ingen i byen så mandig
Perfekt som en mønster-sjablong
Og så er du jo nokså forstandig
Alle gutta vil spille på lag med Gaston
Du er sterk som betong
Du tar kaka, Gaston
Og så har du den kløfta i haka, Gaston
Ja, eksempelvis kan jeg vel imponere
Er'n ikke flott da, Gaston?
Hurra for ham, for stedets prins
Gaston er den beste i denne provins
Alle gyser når han
Slukker lyset, Gaston
l en kamp blir de andre til pyser, Gaston
lngen del av skjelettet som skrangler
D'er muskler i armer og lår
- Nei, her er d'ikke mye som mangler - Sant
Hver tomme på kroppen er dekket med hår
- Han er skytter, Gaston - Som han spytter, Gaston
l en spyttekamp ingen spytter som ham
Spesielt harjeg taket på lengde-spytting
Ti poeng til Gaston
Jeg husker som gutt jeg åt tre snes med egg
Måtte ha for å bygge meg opp
Men til frokost i dag går der fem snes med egg
Forjeg tror det er bra for min kropp
Jage vilt som Gaston
Så stabilt som Gaston
Og han klamprer omkring og har støvlene på!
Jeg har veggene fulle avjakt-trofeer
Å, for en kar
Gaston
- Noen må hjelpe meg! - Maurice?
Jeg trenger hjelp.
Han har stengt henne inne i fangekjelleren.
- Hvem. - Belle. Vi må dra.
lkke et minutt å miste.
Ro deg ned, Maurice.
- Hvem har låst Belle inne? - Et udyr!
Et forferdelig, skrekkelig udyr!
- Er det et stort udyr? - Enormt.
- Med en lang, stygg snute? - Ubeskrivelig stygg.
- Med spisse hoggtenner? - Ja! Kan dere hjelpe meg?
Vi skal hjelpe deg, gammer'n.
Tusen takk.
Gamle, sprø Maurice.
Han er det alltid mye moro med.
Gamle, sprø Maurice?
Gamle, sprø Maurice.
LeFou, jeg er redd jeg har tenkt litt
Å, det er litt farlig
Jo, jo
Men den pappa'n til Belle kunne trengt litt
Behandling, han er litt ko-ko
Oppi hodet har tankene spunnet
Da jeg så denne tufs av en mann
Jeg har lovet meg selv å bli spleiset til Belle
Og hør, nå harjeg tenkt ut en plan
- Hvis jeg... - Ja?
- Da kunne vi... - Nei, ville hun?
- Gjett. - Jeg skjønner!
- Kom igjen! - Kom igjen!
lngen dott er Gaston
Er så flott at, Gaston
lngen planlegger skumle komplott som Gaston
Så vi gleder oss bare til bryllupsfesten
Å, for en kar
Gaston
Vil ingen hjelpe meg?
- Hvem er det? - Fru Potts, kjære.
Jeg tenkte du ville ha en kopp te.
Men du er en...
- Forsiktig. - Det er umulig.
Jeg vet det, men her er vi.
Jeg sa jo at hun var pen, mamma.
Det er nok, Skipp. Forsiktig. lkke søl.
Takk.
Vil du se et lite triks?
- Skipp! - Unnskyld.
Det var veldig modig gjort av deg, kjære.
Det synes vi alle.
Men jeg har mistet faren min, drømmene mine, alt.
Så, så. Det ordner seg til slutt.
Bare vent og se.
Men hør på meg som skravler i vei
når det er mat å sette på bordet.
Skipp?
Ha det.
Så hva skal vi kle deg i til middag?
La meg se hva jeg har i skuffene.
Så pinlig!
Her skal du se. Du vil se strålende ut i denne.
Det er veldig snilt av deg, men jeg går ikke ned til middag.
Men det må du.
Middagen er servert.
Hvorfor tar det så lang tid?
Jeg ba henne komme ned.
- Hvorfor er hun ikke her ennå? - Vær litt tålmodig.
Jenta mistet faren og friheten på samme dag.
Herre, har du tenkt på
at denne jenta kanskje kan bryte trolldommen?
Selvsagt, jeg er ingen tosk.
Bra! Så du forelsker deg i henne,
hun i deg og så er trolldommen brutt.
Vi blir mennesker igjen ved midnatt.
Det er ikke så enkelt, Lymiere. Slike ting tar tid.
Men rosen har allerede begynt å visne.
Det nytter ikke.
Hun er så vakker, og jeg...
Se på meg!
Du må hjelpe henne med å se forbi det.
Jeg vet ikke hvordan.
Du kan begynne med å gjøre deg mer presentabel.
Rett deg opp. Oppfør deg som en gentlemann.
Ja, når hun kommer inn, gi henne et elegant, verdensvant smil.
Kom igjen, vis meg smilet.
- Men ikke skrem den stakkars jenta. - lmponer henne med viddet ditt.
Men vær varsom.
- Overøs henne med komplimenter. - Men vær oppriktig.
Og fremfor alt,
- kontroller temperamentet! - Kontroller temperamentet!
Her er hun!
God aften.
- Hvor er hun? - Hvem?
Jenta.
Hun holder faktisk på med å...
Under omstendighetene... Hun kommer ikke.
Hva?
Å, kjære. Deres nåde. Deres eminense!
La oss ta det rolig!
Jeg ba deg komme ned på middag.
Jeg er ikke sulten.
Kom ut, ellers slår jeg inn døra!
Jeg kan ta feil, herre,
men det er kanskje ikke rett måte å vinne hjertet hennes på.
Prøv å være en gentlemann.
Men hun er så vanskelig.
Varsomt.
- Vil du komme ned på middag? - Nei!
Verdensvant, mildt.
Det ville være en stor glede for meg
hvis du spiser middag med meg.
Og vi sier "vær så snill."
- Vær så snill. - Nei, takk.
- Du kan ikke sitte der for alltid! - Jo da.
Greit! Sett i gang og sult!
Hvis hun ikke spiser med meg, spiser hun ikke i det hele tatt!
Å, kjære. Det gikk visst ikke så bra.
Stå vakt ved døra, Lymiere,
og informer meg straks det er det minste endring.
Stol på meg, mon capitaine.
Vi kan like godt gå ned og begynne å rydde opp.
Jeg spurte pent, men hun nektet.
Vil hun at jeg skal trygle?
Vis meg jenta.
Herren er ikke så verst når du blir kjent med ham.
Kan du ikke bare gi ham en sjanse?
Jeg vil ikke bli kjent med ham.
Jeg vil ikke ha noe med ham å gjøre.
Jeg bare lurer meg selv.
Hun vil aldri se på meg som noe annet
enn et udyr.
Det er håpløst.
- Å, nei. - Å, jo.
- Å, nei. - Å, jo, jo.
Jeg har blitt brent av deg før.
Zut alors! Hun har gått ut!
Kom nå, Skipp. lnn i skapet til brødrene og søstrene dine.
Men jeg er ikke trøtt.
- Jo, det er du. - Nei, jeg er ikke det.
Jeg jobber og sliter hele dagen, men for hva da?
Et kulinarisk verk går i vasken!
Hold opp med klagingen. Det har vært en lang natt for alle.
Hvis du spør meg, var hun bare trassig.
Han sa tross alt "vær så snill."
Men hvis herren ikke lærer seg å styre temperamentet,
- brytes aldri... - Så hyggelig å se deg
her omkring, mademoiselle.
Jeg er Kloksworth, sjef for husholdningen.
- Dette er Lymiere. - Enchanté, chérie.
Hvis det er, hold opp, noe vi, vekk,
kan gjøre for at oppholdet blir mer komfortabelt...
- Jeg er litt sulten. - Er du?
Hørte dere? Hun er sulten.
Opp med dampen. Fram med sølvtøyet. Vekk serviset.
Husk hva herren sa.
Sludder. Jeg lar ikke det stakkars barnet gå sulten.
Greit. Et glass med vann, noen brødskorper og så...
Kloksworth, du overrasker meg.
Hun er ingen fange. Hun er vår gjest.
Hun må føle seg velkommen her. Denne vei, mademoiselle.
Men snakk lavt.
Hvis herren får rede på dette, er vi ferdige.
Selvsagt.
Men hva er vel middag uten litt musikk?
Musikk?
Det er med dypeste stolthet og største glede
vi ønsker deg velkommen i kveld.
Og nå kan du bare slappe av.
Vær så god og sett deg ned, så presenterer kjøkkenet stolt
middagen din.
Vær vår gjest, vær vår gjest
Du skal se at vi er best
Servietten pent på plass
Så er du klar for fest
Soup du jour og hors d'oeuvres
Er det mere du behøver
Delikat nok, sku'jeg mene
Du kan spørre porselenet
De kan sang, de kan dans
med sin franske elegans
Sett vår chef du cuisine på en test
Se, her er spisekart
La servitører varte opp vår gjest
Vær vår gjest, vær vår gjest
Beef ragout, cheese soufflé
Pai og pudding, en flambé
Trylle fram med fynd og klem
En kulinarisk cabaret
Er du redd? Slutt med det!
l vårt chambre separée
Porselen og kasseroller
Hele staben underholder
Hør en vits, se et trikk
Kandelabre og bestikk
Vi gjør alt for du skal trives
Aller best
Så velbekomme da
Snart er du mett og glad
Så vær vår gjest
Vær vår gjest Ta imot vår lille gjest
Vær vår gjest, vær vår gjest
Vær vår gjest
Liv er uten mening
For en arbeidsløs betjening
lngen gjest å lage fest for
Vekk!
The good old days
Er lenge siden
Eventyret slutt, det var en gang
Tidas vent er lenge
Hva vi mer enn alt kan trenge
Er å pusse støv
av gammel profesjon
År og dag av latmannsliv på slottet
Dorsk og feit og doven
Så kom du som sendt fra oven
Tenk en gjest som er vår
Det vi ønsker aller mest
Er å gi den unge dame
Alt vi makter av komfort
Tenk en gjest, sjelden kost
Skulle gjerne ha det blåst
Nå vil hele vårt ensemble
pusse støv av hele skramlet
Gammel rust, den må vekk
Herregud, der er en flekk
Få den bort, så imponerer vi vår gjest
Ja, for du skjønnerjo
Her skyr vi ikke no'
For deg, vår gjest
- Hun er gjest - Vær vår gjest
Vær vår gjest
Se, en gjest, gudskjelov Dine ønsker er vår lov
Kom, folkens. Moroa er over. Still opp.
Spill av år, så altfor mange
Da vi bare åt og sov
Spis og drikk, vær så snill
D'er'ke no' vi heller vil
Alt vi har av lysestaker
Håper inderlig det smaker
En for en
Rett for rett
Til du stønner: "Jeg er mett!"
La oss synge nå som festen går som best
Så må du sove godt
l dette drømmeslott
Vær vår gjest
Ja, vær vår
Gjest
- Bravo! Det var fantastisk. - Takk.
Takk, mademoiselle. Fin forestilling, ikke sant? Folkens!
Du godeste, se på klokka. Nå er det rett i seng.
Jeg kan da umulig gå til sengs nå.
Det er min første gang i et forhekset slott.
Forhekset!
Hvem har sagt at slottet er forhekset?
Det var deg, var det ikke?
Jeg fant det ut selv.
Jeg vil gjerne se meg omkring, hvis det er i orden.
- Vil du ha en omvisning? - Et lite øyeblikk.
Jeg tror ikke det er så lurt.
Vi kan ikke la henne snuse rundt på visse steder,
hvis du forstår hva jeg mener.
Kanskje du kan vise meg rundt?
Du vet sikkert alt som er verdt å vite om slottet.
Vel, faktisk...
Ja, det gjør jeg.
Som du ser ble pseudofasaden revet ned
for å fremheve den minimalistiske rokokkodesignen.
Legg merke til de uvanlige omvendte buede himlingene.
Dette er nok et eksempel på den sene, neoklassiske barokkperioden.
Og som jeg pleier å si, hvis det ikke er barokkt, er det nytt.
Hvor var jeg?
På plass!
Så vil jeg henlede oppmerksomheten til de frittstående pilarene over...
Mademoiselle?
- Hva er det der oppe? - Hvor? Der? lngenting.
Absolutt ingenting av interesse i vestfløyen.
Støvete, trist, veldig kjedelig.
Så det er vestfløyen?
Godt gjort.
Lurer på hva han skjuler der oppe?
- Skjuler? Herren skjuler ingenting. - Men da ville det ikke vært forbudt.
Kanskje mademoiselle vil se noe annet?
Vi har utsøkte veggtepper som stammer helt fra...
- Kanskje senere. - Hagen.
Eller kanskje biblioteket?
Er det bibliotek her?
- Absolutt. - Med bøker.
- Massevis av bøker. - Hauger av bøker.
- Skoger med bøker. - Kaskader.
- Skybrudd. - Vasser i bøker.
Flere bøker enn du kan lese et helt liv.
Bøker om alle emner i verden,
av alle forfattere som har tatt i en penn.
- Hvorfor kom du hit? - Unnskyld.
- Jeg advarte deg mot å komme hit! - Jeg mente ikke noe galt.
Skjønner du ikke hva du kunne ha gjort?
Nei! Stopp!
- Forsvinn! - Nei!
Kom deg ut!
Hvor skal du hen?
Løfte eller ikke løfte, jeg kan ikke bli her et minutt til.
Vent! Vær så snill!
Nei!
Se her. lkke gjør det.
Bare sitt stille.
Det er vondt!
Hvis du er rolig, gjør det ikke vondt!
Hvis ikke du hadde rømt, ville ikke dette skjedd.
Hvis ikke du hadde skremt meg, hadde jeg ikke rømt.
Du burde ikke vært i vestfløyen!
Du burde styre temperamentet ditt.
Sitt stille, nå. Dette kan svi litt.
Takk for at du reddet livet mitt, forresten.
Vel bekomme.
Vanligvis forlater jeg ikke asylet midt på natten,
men han sa du kunne gjøre det lønnsomt for meg.
- Jeg lytter. - Det har seg slik.
Jeg har bestemt meg for å gifte meg med Belle,
men hun trenger litt overtalelse.
Hun sa plent nei.
Alle vet at faren hennes er sinnssyk.
Han var innom i kveld og bablet om et udyr i et slott.
Maurice er harmløs.
Poenget er at Belle gjør hva som helst for å forhindre at han sperres inne.
Ja, til og med gifte seg med ham.
Så du vil at jeg sperrer faren hennes inne på asylet,
med mindre hun gifter seg med deg.
Det er forferdelig.
Jeg liker det.
Hvis ingen vil hjelpe meg, så går jeg tilbake alene.
Er det alt? Jeg blåser i hva som skjer.
Jeg skal finne det slottet, og så skal jeg...
Få henne ut derfra.
- Belle! Maurice! - Nå, vel.
Jeg tror ikke dette går uansett.
De må komme tilbake en gang.
Og når de gjør det, skal vi vente på dem.
lkke rør deg fra den flekken før Belle og faren kommer hjem.
Men jeg...
Søren ta.
Jeg har aldri følt det slik for noen.
Jeg vil gjøre noe for henne. Men hva?
Dette er det vanlige:
Blomster, sjokolade, løfter du ikke har tenkt å holde.
Nei, det må være noe helt spesielt.
Noe som vekker interessen hennes. Vent litt.
Belle?
Det er noe jeg vil vise deg.
Men først må du lukke øynene.
Det er en overraskelse.
- Kan jeg åpne dem? - Nei, ikke ennå.
Vent her.
- Kan jeg åpne dem nå? - Ja vel. Nå.
Dette er utrolig.
Jeg har aldri sett så mange bøker i mitt liv.
- Liker du det? - Det er fantastisk.
Da er det ditt.
Tusen takk.
- Se på det! - Jeg visste det ville virke.
Hva da?
- Det er virkelig oppmuntrende. - Er ikke dette spennende?
- Jeg så ingenting. - Kom, Skipp.
Det er mye å gjøre på kjøkkenet.
Hva er det de snakker om? Hva skjer? Kom igjen, mamma.
Det er no' søtt og nesten fint
Han varjo stygg og ganske grov, men litt forpint
Nå er han snill, jeg undrer på
Om jeg var blind som ikke skjønte det før nå
Hun så min vei
Jeg syns jeg så
En reaksjon jeg nesten ikke kan forstå
Hun overså
De stygge klør
Og jeg så noe som jeg ikke har sett før
Vel er han som magien
lngen vakker prins
Og storsjarmør
Men
Det er no' i dypet
Ja, det er no' der
Jeg ikke kan ha innsett før
- Hvem kunne sett - Slett ikke lett
- Ja, si det sånn - Nei, d'ekke lett
Hvem kunne gjettet de fant fram på egen hånd
- Det er så rart - Vi får vel se
Vi får vel se hva foregår
Vi får vel vente litt og se hvordan det går
Hva da?
Vi får vel vente litt og se hvordan det går
Hva er det, mamma?
Jeg skal forklare når du blir stor.
Så dere vet hvorfor vi er her.
Vi har nøyaktig 12 timer, 36 minutter og 15 sekunder på oss
til å skape den mest magiske, spontane og romantiske atmosfæren
noe menneske eller udyr har sett før.
Må jeg få minne dere på
at hvis det siste kronbladet faller fra denne rosen,
blir trolldommen aldri brutt.
Godt. Dere vet hva slags oppgaver dere har.
Halvparten til vestfløyen, halvparten til østfløyen
og resten blir med meg.
Ro deg ned, Kloksworth, og la naturen gå sin gang.
Det er åpenbart en gnist mellom dem.
Ja, men det skader ikke å nære ilden litt.
Dessuten må de forelske seg i kveld hvis vi skal bli mennesker igjen.
- Mennesker igjen. - Mennesker igjen.
Ja, tenk hvordan det skal bli.
Jeg skal flakke igjen
Og bli vakker igjen
Med en mademoiselle på hver arm
Jeg blir menneske igjen
Bare menneske igjen
Pusset, glanset og stappfull av sjarm
Jeg skal flørte igjen
Bli forførte igjen
Og hver husbond vil avgi alarm
Jeg skal nyte hver kveld
Og tout de suite bli meg selv
Jeg vil gjerne bli menneske igjen
Når vi lever igjen
Lever livet igjen
Er vi ikke små ting slik som før
Når vi lever igjen
Nyter livet igjen
Oh, chéri, vi skal bryte ut i sang
Jeg tar leppestift på
Og blir mindre enn som så
Og den døra blir ikke så trang
Jeg skal stråle av glans
Ha på klær, gå på dans
Det er min rett å bli menneske igjen
Når vi er mennesker igjen
Bare mennesker igjen
Når vår verden gir mening igjen
Jeg skal stilne min gang
Det vil bli første gang
Er det min feil om jeg er litt streng?
l en hytte i le
Skal jeg nyte min te
Og la bølgene vogge min seng
Langt fra levende lys
Skal jeg nyte en bris uten gys
Å få leve igjen
Så fei vekk støv fra hvert golv
Og slipp inn lys i hver sal
Jeg kan føle og se
At det store kan skje
Hvert sekund nå
Puss så hver eneste knott
Gjør rent med koster og nal
Hvis det går slikjeg tror
Kan vijuble i kor
Hvert sekund nå
Slipp inn forfriskende forsommervær
Sett disse her og gi disse god duft
Bli kvitt alle år med sorg og med skrekk
Og kast dem på dør
Vi skal leve igjen
Leve livet igjen
Bare Belle nå får sluppet oss fri
Vi skal feste igjen
Og få gjeste en venn
Vi skal teste vår joie de vivre
Vi kan leke igjen
Og bli spreke igjen
Sløye streker for saken på ny
Vi skal gjøre vår vask
Kan de falle pladask
Og da vil vi få leve igjen
"Aldri fantes en mer sørgelig historie
"Enn den om Julie og hennes Romeo"
- Kan du lese det igjen? - Kan ikke du lese for meg?
Jo da.
- Jeg kan ikke. - Kan du ikke lese?
Bare litt.
Men det er så lenge siden.
Jeg skal hjelpe deg.
- Vi begynner her. - Her.
- Greit. "Tå..." - "To."
"To." Det visste jeg. "To husholdninger..."
Vi skal danse igjen
Som i transe igjen
Ha romanser og svirre og le
Når vi lever igjen
Lever livet igjen
Skal vi valse som før én, to og tre
Vi skal sveve igjen
Vi skal beve igjen
Vi skal steppe og sveve av sted
Slik som mennesker gjør
Vi får bli det vi var
Vi skal juble mot sky når vi fødes på ny
Og vi alle får leve
lgjen
l kveld er det kvelden.
- Jeg tror ikke jeg klarer dette. - Du har ikke tid til å være blyg.
Du må være modig og dristig.
Modig. Dristig.
Det blir musikk, og romantisk belysning
besørget av meg.
Og når øyeblikket er inne, sier du at du elsker henne.
Ja, jeg...
Nei, jeg kan ikke.
- Men du er vel glad i jenta? - Mer enn noe annet.
Da må du si det til henne.
Voilà! Du ser så...
Dum ut.
lkke helt det ordet jeg lette etter.
Kanskje litt mer av luggen.
Damen venter.
Gjennom tusen år
Solen går sin gang
Drøm om harmoni
Er til evig tid
Kjærlighetens sang
Skjønnhet i et ord
Hånd som møter hånd
Tanker mellom to
Knyttes her mon tro
Kjærlighetens bånd
l en iskald sjel
Solen trenger inn
Vil det kanskje skje
Kulde brytes ned
l et frossent sinn
Bære på en drøm
To som nesten vet
Varmen i et smil
Kun en liten tvil
Er det kjærlighet?
Sang og eventyr
Slik det var en gang
Drøm og fantasi
Er til evig tid
Kjærlighetens sang
Drøm og fantasi
Er til evig tid
Kjærlighetens sang
Av sted med deg nå, Skipp. Det er langt over leggetid.
Natta, skatt.
Belle?
Er du lykkelig her hos meg?
Ja.
Hva er det?
Hvis jeg bare kunne få se pappa igjen, bare et øyeblikk.
Jeg savner ham sånn.
Det finnes en måte.
Speilet viser deg hva som helst.
Alt du ønsker å se.
Jeg vil gjerne se faren min.
Pappa. Å, nei.
Han er syk. Han kan være døende, og er helt alene.
Da må du dra til ham.
Hva sa du?
Jeg lar deg gå. Du er ikke lenger fangen min.
- Mener du at jeg er fri? - Ja.
Tusen takk. Hold ut, pappa. Jeg er på vei.
Ta det med deg,
så du alltid kan se tilbake og huske meg.
Takk for at du forstår hvor mye han trenger meg.
Vel, Deres høyhet, jeg må si at dette går svært så glatt.
Jeg visste du hadde det i deg.
Jeg lot henne gå.
Ja, ja...
Hva for noe?
- Hvordan kunne du gjøre det? - Jeg måtte.
Ja, men... Men hvorfor?
Fordi jeg elsker henne.
Hva gjorde han, sa du?
- Ja, jeg er redd det er sant. - Drar hun sin vei?
Men han var så nær.
Etter all denne tiden har han endelig lært seg å elske.
Da skjer det. Det bryter trolldommen.
Men det er ikke nok. Hun må elske ham også.
Nå er det for sent.
Pappa?
De er tilbake.
Belle.
Ta det med ro, pappa. Jeg er hjemme.
Jeg trodde aldri jeg skulle få se deg igjen.
- Jeg har savnet deg sånn! - Men Udyret...
- Hvordan klarte du å rømme? - Jeg rømte ikke, pappa.
- Han lot meg gå. - Det ufyselige beistet?
Han er annerledes nå, pappa. Han har forandret seg.
- Hei. - En blindpassasjer.
Hallo der, lille venn.
Trodde ikke jeg fikk se deg igjen.
Hvorfor dro du, Belle?
Liker du oss ikke lenger?
Jo, selvsagt, Skipp. Det er bare det at...
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg har kommet for å hente faren din.
- Faren min? - lkke vær redd, mademoiselle.
Vi skal ta godt vare på ham.
- Faren min er ikke sinnssyk! - Han bablet i vei som en galning!
- Alle hørte ham, ikke sant? - Jo!
- Nei, dere får ikke lov! - Belle?
Fortell det igjen, gammer'n.
Hvor stort var det udyret?
Han var enorm!
Sikkert to og en halv, nei, heller tre meter!
Det blir ikke mer sinnssykt enn det.
Men det er sant.
- Få ham ut herfra! - Slipp meg!
Nei! Dere kan ikke gjøre dette!
Stakkars Belle. Så synd med faren din.
Du vet han ikke er gal, Gaston.
Jeg kan kanskje ordne opp i denne lille misforståelsen hvis...
- Hva da? - Hvis du gifter deg med meg.
- Hva? - Ett lite ord, Belle.
- Det er alt som behøves. - Aldri!
Som du vil.
Belle? Slipp meg løs!
Faren min er ikke gal, og jeg kan bevise det.
Vis meg Udyret.
- Er han farlig? - Nei, han gjør ingen fortred.
Jeg vet han ser fryktelig ut, men han er virkelig snill og vennlig.
- Han er vennen min. - Om jeg ikke visste bedre,
ville jeg trodd du følte noe for dette monsteret.
Han er ikke noe monster, Gaston. Du er!
Hun er like gal som gammer'n.
Udyret kommer til å drepe barna deres.
- Kommer etter dem om natten. - Nei.
Vi er ikke trygge før hodet hans henger på veggen min!
La oss drepe Udyret!
Han vil drepe våre mødre
Han vil spise våre barn
Han er sulten på oss alle
D'er på tide at vi tar'n
Legge byen i ruiner
Vi må rydde ham av vei
Mot hans slott må vi marsjere
Kom igjen, hvem følger meg
Gjennom røyk, gjennom damp La oss gjøre klar til kamp
Det kan bli tøft nok For å si det som det er
Be en bønn, det gjør godt Over broen til hans slott
Der vil vi finne ham og det som venter der
D'er et dyr som har sylskarpe tenner
Og han glefser og brøler Mon Dieu
Vær'ke redd, vær'ke dum
Om han fråder av skum
Han skal blø, han må dø Han skal dø!
Nei, dere får ikke gjøre dette.
Hvis du ikke er med oss, er du mot oss. Hent gamlingen!
Fingrene av fatet!
De kan ikke få løpe av sted og advare den skapningen.
- Slipp oss ut! - Vi befrir byen vår fra beistet!
- Hvem er med meg? - Jeg!
- Jeg!
La oss nå sale på
Skyte hjertet opp i brystet og
Vi stoler på Gaston, han viser vei
Ja, så støvføyka står skal vi innta spøkeslottet
D'erke daglig kost som venter, spør du meg
Nei, et beist som en kjempegorilla
Dette dyr, dette monster, parbleu
Fremad marsj, en, to, tre
Sving ditt sverd, la det skje
Be en bønn, og så av sted!
Vi angriper slottet og tar hodet hans med tilbake!
Jeg må advare udyret. Det hele er min feil.
- Hva skal vi gjøre, pappa? - Vi skal nok finne på noe.
Han har klør, så vi bør
lkke handle uforsvarlig
Han er simpelthen for farlig Han må dø
Klar til kamp, hver især
Slåss for alt som du har kjær
Og husk nå på at ordren er:
At han skal dø!
Jeg visste det var dumt å ha forhåpninger.
Kanskje det ville vært bedre om hun aldri hadde kommet.
- Kan det være... - Er det henne?
Sacrebleu! Angripere!
- lnntrengere. - Og de har speilet.
Advar herren.
Hvis det er kamp de ønsker, så bare kom igjen.
Hvem er med meg?
Ta det byttet dere finner.
Men husk at Udyret er mitt!
Mot i bryst, flagg til topps
Vi marsjerer friskt og modig
Selv om kampen kan bli blodig, han skal blø
Faner høyt, syng en sang
Med vårt franske temperament
Så la oss synge gang på gang
At han skal dø
- Unnskyld meg, herre. - La meg være i fred.
Men slottet er under angrep.
Han skal dø! Han skal dø!
- Dette går ikke. - Vi må gjøre noe, Lymiere.
Vent! Jeg har det!
Han skal dø! Han skal dø!
Hva skal vi gjøre, herre?
Det spiller ingen rolle nå.
Bare la dem komme.
Han skal dø! Han skal dø!
Han skal dø!
Nå!
Ja!
Her kommer vi!
Hva i svarte?
Se opp, Belle!
Dere burde virkelig prøve denne greia.
Her oppe, ditt skurvete avskum.
Nå!
Og bli ute.
Kom deg opp.
Opp.
Hva er i veien, Udyr?
For snill til å ta igjen?
Nei!
- Belle. - Nei, Gaston, ikke gjør det.
Kom igjen, Philippe.
Kom ut og slåss!
Var du forelsket i henne, Udyr?
Trodde du virkelig at hun ville ha deg,
når hun hadde en som meg?
Det er over, Udyr! Belle er min!
La meg gå. lkke gjør meg noe.
Jeg gjør hva som helst!
Forsvinn.
Udyr!
Belle.
Belle?
Du kom tilbake.
Du...
Du kom tilbake.
Selvsagt kom jeg tilbake. Jeg kunne ikke la dem...
Dette er min feil.
Om jeg bare hadde kommet før.
Kanskje det er bedre slik.
lkke si det.
Dette skal gå bra.
Vi er sammen nå. Alt ordner seg, skal du se.
Jeg fikk i det minste se deg
en siste gang.
Nei.
lkke gå fra meg.
Jeg elsker deg.
Belle, det er meg.
Det er deg.
Lymiere.
Kloksworth.
Fru Potts!
- Se på oss. - Mamma.
- Du godeste. - Det er et mirakel.
L'amour.
Lymiere, gamle venn. Skal vi la fortiden hvile?
Selvsagt, mon ami. Jeg sa at hun ville bryte trolldommen.
Unnskyld meg, gamle venn, men jeg tror det var jeg som sa det.
Nei, jeg sa det til deg.
Det gjorde du sannelig ikke,
din pompøse, stearinhodete hønsehjerne!
En garde, ditt forvokste lommeur!
- Ta den. - lkke dytt.
Kommer de til å leve lykkelig alle sine dager, mamma?
Selvsagt, skatt.
Selvsagt.
Må jeg fremdeles sove i skapet?
Sang og eventyr
Slik det var en gang
Drøm og fantasi
Er til evig tid
Kjærlighetens sang
Drøm og fantasi
Er til evig tid
Kjærlighetens sang
TlL VÅR VENN, HOWARD, SOM GA HAVFRUEN EN STEMME
OG UDYRET EN SJEL, l EVlG TAKKNEMLlGHET.
HOWARD ASHMAN 1950-1991